SYDØEN NEW ZEALAND
SOMMEREN 1882
I nat drømte, at jeg kunne skyde som dig.
- Det er en god færdighed at have. - Det er bare så tungt. Undskyld...
De har gjort dem lettere nu. Jeg skal skaffe en til dig.
Så...
- Tryk på aftrækkeren. Gør det, Charlotte. - Det gør jeg.
- Tryk hårdere. - Men det gør jeg jo.
- Jeg skød i hvert fald. - Du skulle sigte på dåserne.
- Du må forberede dig på livet her. - Jeg er forberedt. Jeg skød.
Bidty, jeg afskyr våben.
- Lidt sød te, frue? - Ja, tak.
Tak. Bidty, når en dame sveder, bruger hun et lommetørklæde.
Tak, frue.
Han sagde: "Hvorfor fødtes Jesus ikke på New Zealand?"
Så sagde den anden: "Fordi de ikke kunne finde tre vise mænd og en jomfru."
- Charlotte, er du faldet til? - Hun klarer sig udmærket.
Det tager tid. Det er en smuk ø, men den er bare...
- Anderledes. - Oxfordshire, ikke sandt?
- Men født i London. - Det kan fordærve enhver.
Min kone ved, hvad gården betyder for mig. Jeg har ventet længe.
- Min drøm går i opfyldelse. - Min mand kan overtale mig til alt.
Du vænner dig tids nok til det. Det gjorde vi da.
- Jeg troede, djævlegræshoppen var en kat. - Hvad er det?
- For ikke at tale om de indfødte... - De ser bare skrækindjagende ud.
Men ser de ud til at kunne spise dig op, så kan de det sandsynligvis også.
Charlotte behøver ikke at være urolig. Hun har ikke meget kød på benene.
Hvor langt henne er du nu?
- Bliver huset færdigt, inden barnet fødes? - Det er planen.
Så det bliver kun os tre og ingen landarbejdere?
Hallo, mit smukke barn.
Kan du ikke vente et stykke tid til, og have det varmt og skønt,
til vi får taget på? Så er huset dit alene.
Hvordan lyder det?
David!
- David! - Jeg kommer!
TRE MÅNEDER SENERE
Slip våbnet!
- Gå til side! - Elskede, forhold dig rolig.
- Arthur! - Frøken, stil dig der.
- Gør ikke min søn ondt. - Træd tilbage.
Elskede Arthur...
- Og nu pengeskabet. - Vi har intet.
Jeg beder dig...
Hvorfor gør du dette, efter at jeg har hjulpet dig?
Og alt i det.
- Jeg gav dig arbejde, da du manglede det. - Alt!
Dette er alt.
- Tag over hovedet, mad fra vores komfur. - Vær stille nu!
Tilbage i sengen! Tilbage!
Hvis nogen af jer forlader rummet, bliver jeres søn ormeføde. Forstået?
Charlotte...
- Så han arbejdede for jer? - Hvorfor stiller I samme spørgsmål?
Min mand tog hjemløse ind. Han hjalp dem, som var villige til at arbejde.
Så, ja. Han kendte ham. Alle kendte ham.
- Finder I min søn? - Det er...
Det er et stort område, mrs. Lockton, men vi skal gøre vores bedste.
Kendte min mand ham, så kendte du ham også.
Jeg ved, at du kendte alle.
- Det gjorde jeg ikke. - De var dine venner.
Jeg bød dem blot velkommen, som mr. Lockton ønskede.
- Sig, hvem det var. - Frue...
Se på mig!
- Sig, hvem det var! - Jeg ved det ikke. Jeg så dem ikke tæt på.
- Pak dine tasker. Nu! - Jeg beder Dem, frue...
Frue, der er gået tre måneder.
- Vi beklager, men vi har ledt over alt. - Vi har finkæmmet hele området.
Mit råd til Dem er,
at det er tid til at komme videre nu.
Mrs. Lockton? Fra posthuset.
- Rytter, vent! - Frue?
"Din søn lever og har det godt. Hvis du vil se ham igen,"
"indsæt 500 pund i Bank of New Zealand på kontoen i din mands navn."
"Spor pengene eller gå til politiet, og du vil aldrig mere se din søn."
- Hvornår kom dette? - For tre dage siden.
- Hvorfra? - Giv mig kuverten, frue.
Corktown, en halv dags rejse væk.
- Hvordan kommer jeg derhen? - Der går et tog fra Little Hills.
- Rejser De alene? - Ja, og så snart jeg kan.
- Undskyld, hvor er posthuset? - Derovre.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Dette er afsendt herfra.
Ja, det stemmer.
- Kom det herfra? - Det er jeg ikke så sikker på, frøken.
- Kom det et andet sted fra? - Ja, netop.
- Hvor fra? - Ingen anelse. Dette er endestationen.
Efter de bakker er folk spredt til alle sider.
Desværre kan jeg ikke være til større hjælp.
Hvor finder jeg Bank of New Zealand?
Lige foran Dem. Jeg er det nærmeste, man kommer, så langt fra Nelson.
- Har De en konto i navnet Lockton? - Lockton.
Lockton.
Det ser ud til, at jeg alligevel kan hjælpe Dem i dag.
Goldtown Hotel? Findes alle de konti der?
Ja, guldgraver-penge. De er på hotellet, inden de sendes til banken.
- Kan jeg komme derhen herfra? - Hvis De vil rejse i mindst en uge.
Den eneste vej dertil er gennem bjergene. Mange galninge søger lykken der.
Og mange returnerer også, sultne.
Men jeg kan komme derover her fra?
Spørg Madam. Hun ved hvilke selskaber, som er på vej derhen.
På den anden side af gaden.
Det er ingen rejse for en dame, frøken.
Med forlov.
Vi tager afsted på det forkerte tidspunkt. Gummy her, lille frøken.
Vi ses senere. Jeg betaler dobbelt, hvis du beholder den søde hat på.
Jeg søger Madam.
- Skal du arbejde? - Nej. Er det dig?
Nej. Følg med mig.
Nej, vent.
- Nogle gentlemen skal til Goldtown. - Gentlemen? Dem er der ingen af her.
- Er du guldgraver? - Nej.
Så kan du kun være en anden ting.
Og i så tilfælde, bør vi komme overens.
Ingen kvinde tjener penge her uden at forhandle med mig.
Jeg er ingen af delene. Jeg har mine grunde til at ville derhen.
- Ti pund. - For at tage mig til Goldtown?
Bully!
Fortæl Bully, hvor du skal hen.
Undskyld mig?
- Madam sagde, at du skal til Goldtown. - Ja, i morgen tidlig.
Med fornødenheder. Også piger.
- Jeg vil gerne med. - Så det vil du?
- Jeg betalte hende for at komme derhen. - Det gjorde du ikke.
Du betalte Madam...
...for at komme hen til mig.
For at komme til Goldtown...
Kan du gøre sådan?
Eller sådan?
Nej.
Nej, det kan jeg ikke.
Men...
...derimod sådan her.
Halvtreds.
Du burde ikke skilte med dine smykker på sådan et sted.
- Og du er lige blevet snydt. - Ikke hvis du tager mig til Goldtown.
- Så du kommer med? - Som aftalt.
Så du nogle ludere på vejen ud?
- Når du er klar, kan du tage plads der. - Tak.
Det er lettere uden den der, frøken.
En dag skal vi stemme, og dem, der vil stoppe det, kan rende os.
- Du er alligevel en skøge. - Ja, men en som kan stemme.
Herregud, to uger i den tarvelige øse.
Du ved, hvordan man får en pige til at føle sig speciel.
Silke?
Silke.
Er du danserinde?
Hun ligner ikke en, og hun har nok heller ikke solgt sig.
- Hvad hedder du? - Charlotte.
Fint navn. Jeg hedder Heather.
Det er Flamenco. Det kalder vi hende.
- Hvad er dit rigtige navn? - Maria Teresa Angelica Evita Pasimos.
Flamenco.
Hvad laver du her? Der er mange, som behøver pengene i Goldtown mere end dig.
Hvad ved du om mig?
At du er en snobbet kælling.
Det er Honey.
Hvad laver du? De der er mine.
- Jeg stillede dig et spørgsmål. - Du synes at have rigeligt.
- Du har ingen ret til at stjæle. - Så tag dem tilbage. Gør det.
Vamos.
Tag dem af mig.
Værsgo.
Et matchende sæt.
Hvis du er generøs, tager jeg gerne underkjolen.
- Hvad gør du? - Giv det tilbage, som er mit!
Det er mit krav.
Du stjal mine penge.
Mine damer...
Første aften.
Hun stjal mine penge. Mine sko og mine penge.
- Findes de der? - Nej, hun må have taget dem.
Så må en anden have taget dem.
- Så nu anklager du resten af os? - Nej, men alle pengene i tasken er væk.
Og bundtet, som du viftede med i går, som om det var andres ejendom?
Du overnattede på Madam Fraulein's.
I sekundet, du lukkede dine øjne, mistede du alt, hvad du ejede.
Var glad for, at vi skal til Goldtown, prinsesse.
Du aner ikke, hvad de vil betale, for at se dig vise patterne.
- Vi burde begrave ham. - Fugle og orme skal også æde.
Vi fortsætter.
Løb!
Det her er enkelt.
Vi vil bare have mad og whisky.
Og måske damerne her for rejsen.
Så tager vi videre.
- Det vil ikke ske. - Så bliver det her endestationen.
Det er nok bedst, at du kigger væk.
Forkert ben!
Og hvad laver vi som afslutning?
Vi må øve os på det.
Kom nu, prinsesse!
Giv los, for en gang skyld. Du lever jo!
- Må jeg slå mig ned? - Gerne.
Der må være noget specielt i Goldtown,
siden en dame som dig gør sådan noget.
Min søn. Han blev stjålet af manden, som dræbte min mand.
Tror du, at han er der?
Ved du, hvem manden er?
Går du rundt og banker døre, så spredes rygtet hurtigt.
Så du må være hurtigere.
Bor du i Goldtown?
Vi arbejder for vores chef, men vi er ikke guldgravere.
- Sig, at du finder din søn... - Jeg finder ham.
- Og så? - Tanken var at betale ham.
Tror du, at det er så enkelt, efter at han dræbte din mand?
Det bliver nok ti gange sværere uden penge.
Det ved jeg ikke.
- Jeg vil stjæle ham tilbage. - Har du en pistol? Kan du skyde?
Vi er stadig en uge væk. Vi må gøre noget ved det der.
Tak.
Tak mig ikke, før du igen holder drengen i favnen.
Uanset hvad, burde du ikke have fortalt et ord af det, du lige sagde.
- For du ved ikke, hvem jeg er. - Jo, du reddede mit liv.
Man fortæller det end ikke til en, som har reddet ens liv.
Og skaf dig nogen venner. Du får brug for dem, hvor vi skal hen.
Vi er en mand mindre. I må kunne forsvare jer. Igen!
I må reagere hurtigt. Han står ikke og venter, mens I sigter.
En af jeres kommer til at overleve.
Igen!
I tænker for meget. Igen!
Jeg tæller til ti. Et, to, tre...
Tænk ikke og skyd.
Lad om. Igen!
Skynd dig!
Hunter! Kom nu, skynd dig!
Det er vognen, ikke floden.
Madei og Klaus, lav vognen.
Ud, alle sammen!
- Hvorfor? - Vi gør ophold her.
Bevæg nu røven.
Der må findes en nemmere måde at komme til Goldtown på.
- Det er hjulakslen, chef. - Vi må ordne det.
- Den er ødelagt. - Hunter, vi løser det.
Hvad har hun på halsen?
En tatovering.
Hvor fra?
Fængslet.
Hun var stuepige i seks år. Men altid at få fortalt, hvad hun skulle,
fik hende til at spytte i husbondens mad, og meget mere...
Indespærret i tre år.
Sad Flamenco også i fængsel?
Nej. Et skibsforlis eller noget. Hun overlevede, men ikke familien.
Men en sød pige klarer sig, hvis hun kan tage, hvad der kræves.
Og du?
Træk!
Har du den?
Skub den ind.
Skynd dig!
Skynd dig lidt!
Skub lidt!
Sådan!
Det er akslen! Den trykker ham ned!
Løft akslen! Op med den! Få den væk fra ham!
Få den op! Et, to, tre-løft!
Få den nu væk! Hurtigt!
- Hjælp ham! - Løft den!
Jeg kan ikke løfte den, Bully!
Skynd dig lidt!
Fjern alt det der!
Et, to, tre-løft!
Vi laster vognen med det, vi kan, og fortsætter.
Vi kommer aldrig derhen.
- Hvad foreslår du da, at vi gør, skat? - Vi vender om, men i live.
- Så jeg kan ikke få jer derhen? - Mener du, at du kan?
Som du vil. Vend tilbage. Jeg begraver dig på tilbagevejen.
- Jeg skal til Goldtown. - Ikke, hvis du ankommer død.
Jeg skal vise dig død, kælling! Vil du det?
Jeg skal give dig det!
Hunter!
Lad hende være.
Okay, vi laver vognen.
Så fortsætter vi og slår lejr, når det bliver mørkt.
Sagen er den, at du ikke ligner en skøge.
Du lugter ikke som en skøge.
Gad vide, hvad du gør som en skøge.
Hola, guapo.
Jeg troede, jeg var din senorita.
Vamos, mi amor.
Tak.
Honey sagde, at du mistede din familie. Jeg har også mistet min.
Tal ikke om familie.
De er her, drenge! Pigerne er her!
Min taske er der.
Flotte fyr. Har du taget et bad? Måske kunne du tage et mere.
Bertie, de er her! Tøserne er her!
Mine damer, velkommen!
Ser man det. Hvilket vidunderligt udvalg! Bertie Russell, til Deres tjeneste.
- Håber, at rejsen var behagelig. - Nej, den var dårlig.
Vi må håbe, at opholdet her bliver det modsatte.
Behageligt, og lønsomt for os alle.
Mr. McCullen har et møde i West Port,
så det er blevet min ærefulde opgave at vise jer til jeres boudoirer.
En engelsk rose. Du vil blive vellidt her.
Mine herrer, lad damerne friske sig op.
Så kan I kaste jer over dem med alle jeres penge.
Snart bliver der mere plads til damerne. Det her er bare begyndelsen.
Se på scenen, piger!
- Det bliver fint med lidt draperier. - En følelse af klasse.
Hvor er den engelske rose? Der er hun.
Jeg klarer forhandlingerne for jer.
Jeg giver jer husly, beskyttelse og mad for blot 35 procent af jeres indkomster.
- Er du chefen her? - Nej, det er mr. McCullen.
- Så arbejder vi for ham. - Præcis som jeg. Han vil have 35 procent.
20 procent, eller jeg limer underbukserne fast.
Vi måske kan udveksle lidt tjenester og gentjenester.
Vis værelset, dit lumske svin.
- Det er godt med en ven. - Det kommer an på vennen.
Op trappen.
Præcis som det store hus. Hvor mange trapper er der?
Her skal I tilbyde jeres kødelige tjenester.
Og her har vi endnu en kærlighedsgrotte, hvor I kan synge jeres sirenesange fra.
Og her har vi luksussuiten.
Og sidst, men ikke mindst, den mindre luksuriøse suite.
Vældigt sjovt.
Og kjoler? Vi blev lovet fine kjoler.
Mr. McCullen holder, hvad han lover.
Nu skal jeg lade jer gøre jer endnu finere.
I aften vil I ikke mangle arbejde. Det kan jeg love.
Jeg kommer ikke til at tjene noget, hvis jeg ser sådan ud.
De forlader aldrig en, vel?
Hun var tre.
Mine herrer, både damerne og spritten venter på jeres tøjlesløse værdsættelse!
Tydeligvis findes der ting, som er mere eftertragtede end guld.
Tak.
Undskyld mig.
- Undskyld. - Jeg kigger bare.
- Er du til salg? - Stop!
Jeg betaler dig godt. Bliv her hos mig!
- Går du? - Jobbet er gjort, frøken.
Jeg vil takke dig.
Pas på dig selv.
- Tager du også afsted? - Dette er ikke mit hjem.
- Jeg spurgte aldrig om dit navn. - Matai.
- Hvor ofte kommer du her? - Når nogen skal over bjergene.
- Lad os sige, at nogen skal det. - Kan du ikke lide det her?
Det er heller ikke mit hjem. Jeg planlægger ikke at blive.
- Jeg må have hjælp til at komme herfra. - Jeg kan vende tilbage.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg bliver.
Har du problemer, frøken Charlotte?
Jeg kan være tilbage om tre dage.
Tre dage. Tak skal du have.
Giv mig en grund til ikke at skyde.
Jeg hørte gråd og troede, at barnet var sygt.
- Er der andre familier her? - Gå og kom ikke tilbage.
- Hvem tog fotoet? Jeg har et lignende. - Gå, sagde jeg!
Jeg går.
Jeg troede, du var oppe og tjene penge.
Der er mange, som vil have dig, skat. Følg med mig.
Mine herrer...
Hvis du vil have seng og husly og en varmende ild,
må du gøre som de andre piger.
Enten op på scenen eller læg dig på ryggen.
Ellers er det ud, og du kommer ikke tilbage.
Sådan spiller det, Rose. Showet begynder om en time.
- Så I deres ansigter? - De virkede plørefulde.
Meget pænt.
Er der en kjole til mig?
- Gift dig med mig! - Hvem af os?
Jer alle sammen!
Mr. McCullen, vi ventede Dem ikke tilbage i aften.
- Hvordan var Deres dag? - Fin. Tak, Bertie.
Så hotellet er Deres? Har De en hustru?
Mr. McCullen foretrækker sine karameller indpakkede.
Men en tilredet hest er betydeligt nemmere at ride.
- Hvor er Bully? - Han klarede det ikke.
Bjergpasset. Vi tabte en del fornødenheder.
Mange har mistet livet der. Vi må bede for ham på søndag.
Bed brødrene Jameson hente forsyningerne i morgen.
Bertie? Damerne må have en drink.
- Så, hvad koster det? - Nej!
- Du kan ikke lide mig? - Det kan jeg faktisk.
- Jeg har penge. - Ja. Men du hørte, hvad damen sagde.
Hvad er det for et sted? Jeg har gode penge at bruge!
Sidste gang jeg hjælper dig. Næste gang må du klare dig selv.
Her, huset byder.
Det kan hjælpe dig med at koble af og løsne lidt op.
Ingen god ide.
Der er farligt derude, prinsesse.
Mr. McCullen ønsker ikke, at hans damer mister det gode udseende.
Han har vel intet imod, at vi tager lidt frisk luft, vel?
Jeg har et vindue i mit værelse. Der kan du få frisk luft, Charlotte.
Charlotte...
Sådan et navn vil man bare omslutte med sine læber, ikke?
Var det dit livs første forestilling, prinsesse?
- Så hvad laver McCullen? - Mr. McCullen, for dig.
Han forsøger skabe sig et liv efter alt, han været igennem.
Mistede kone og barn og alt, han havde.
Nogen går ned, mens andre rejser sig og ser mod fremtiden. Det har han gjort.
Han har store planer for Goldtown. Storslåede planer.
Tid til at arbejde.
Michael? Tag de stole ned.
Mine herrer, nu åbner vi portene.
Et pund. For den engelske rose, som bare sidder der.
- En dans for et pund. - Ret skal være ret.
- To pund. - Nogen, som byder mere?
Kom nu, Bertie. Tre pund.
- Fire pund, Bertie. - Vi har en vinder!
Kom her, skat. Jeg er den lykkeligste satan her!
Spil noget hurtigt, drenge!
Gør ikke sådan!
- Jeg har penge. Jeg kan betale ekstra. - Det er nok nu!
Det er bare en misforståelse.
Bertie? Giv ham pengene tilbage.
Kan I spille noget langsomt?
- Er du fra England? - Oxfordshire.
Er du fra nord?
Nord?
Ja, og det er jeg stolt over.
Har du familie der?
Jeg er enebarn.
- Hvad bragte dig hertil? - Til Goldtown?
- Nej, til New Zealand. - Min mand.
Han blev dræbt.
Man forsøger skabe sig et liv, men det er svært.
Men lykken finder vej alligevel.
Jeg beder for det hver aften, mr. McCullen.
Kald mig Joshua, søde du.
Må jeg vise dig noget?
Gift dig med mig. Jeg har fundet guld. Spørg Bertie.
Jeg giver dig seks sønner. Du finder ingen ærligere mand.
Har du en ring?
Kom tilbage, når du har en.
Det er Goldtown.
Smukt.
Sådan ønsker jeg, at mit hjem ser ud om et år.
- Så ambitiøst. - Måske.
Mænd har efterladt familier og udstået lidelser for at søge lykken.
Det mindste jeg kan gøre, er at give dem, hvad de behøver.
De kan skabe sig et liv her, bedre end noget andet sted.
Jeg formoder, at det er ambitiøst.
"Udstået lidelser."
Jeg har aldrig forstået, hvad det indebærer.
- Hvad forventede du? - Jeg ved det ikke.
At alt skulle være perfekt.
Den engelske rose har taget Freckles!
I bliver så misundelige på mig.
I fyre bliver så misundelige!
Kom her.
Ja, drik du.
Dygtig dreng.
Knald med mig.
Lad ikke, som om du ved, hvad vi laver.
Du er den bedste luder, jeg nogensinde har set.
Tak skal du have.
Sådan.
Jeg ved, at du forbød mig at komme tilbage.
Det her er min søn. Jeg har lige samme foto som I.
Det her er mit barn. I har et magen til over komfuret.
Hun sagde, at de var tre personer.
- Tre personer og en kvinde. - Hvor var de?
En kvinde med et barn.
- Et barn, gennem skoven. - Gennem skoven.
Jeg leder efter en kvinde med et barn.
Taler du engelsk?
Undskyld, taler du engelsk?
God morgen!
Du købe.
Jeg søger en kvinde med dette barn.
- En kvinde med... - Du skal købe.
Nej, jeg må finde kvinden med barnet.
Du skal købe.
Gå op. Kvinden med barnet, der oppe.
Mange tak.
Han er min.
Moderen er død!
Han er min søn.
Nu er det nok, prinsesse.
Giv den lille tilbage nu.
Vil du gøre det på den hårde måde?
Hvorfor tog du mit barn?
Det gjorde du godt, kineser.
Kom her.
Joshua...
Joshua, jeg...
Hunter har min søn.
Der er en kvinde som...
Joshua.
Der mangler mælk.
Du har ingen anelse om, hvem jeg er.
Mrs. Lockton...
Jeg havde en drøm, præcis som din mand.
Jeg kom her, fordi man sagde, at landet var rigt på muligheder.
Jeg tabte alt, hvad jeg ejede.
Kun et fåtal, som din mand, lykkedes.
Han troede, at han gjorde min slags en tjeneste.
Derfor skabte jeg mine egne muligheder.
Der kræves stadig investeringer,
så jeg behøver din generøsitet et stykke tid til.
- Du dræbte min mand. - Han havde gjort det samme.
Han gjorde det næsten.
Du tog min søn.
Han er en sådan kær dreng, Charlotte.
Han har allerede sin egen vilje. Det får du at se.
Jeg sagde...
...at der er brug for mere mælk.
Du kan få Oxfordshire, og hele område samt huset.
Det ved jeg.
Tak skal du have.
Dig og din søn, I kan være trygge her.
Jeg vil bare have min søn.
Det er jo det, jeg siger.
Du forstår nok.
Det er jo det, jeg siger.
Bare følg reglerne.
Du kan gå nu.
Charlotte? Hvad laver du dog?
Hvorfor gør du sådan her? Jeg forstår ikke.
- Elsker du ham ikke? - Selvfølgelig. Jeg vil dø for min søn.
Og det kommer du måske til.
Hvorfor må jeg ikke se min søn?
Det her er ikke godt for forretningerne, skat.
Overhovedet ikke.
Han er en slem mand.
Mange skylder Mr. McCullen sit liv.
- Hvorfor lader I mig ikke se min søn? - Jeg ved intet om drengen.
Vær en dygtig pige nu. Ti stille og gå tilbage til arbejdet.
Jeg behøver jeres hjælp.
McCullen har min søn.
- Han dræbte min mand og har min søn. - Du er gal!
Jeg er ikke gal, Maria Teresa. Han har min søn.
- Jeg har ikke set noget barn her. - Han er i rummet på hjørnet.
Men McCullen overvåger mig. Jeg kan ikke gå noget sted hen, uden at han ved det.
- Kan I skaffe mig nøglen? - Til hvad?
Nøglen. I er der jo med guldgraverne. Hjælp mig med at komme ind til ham.
- Hvad vil du gøre? - Tage min søn og gå.
Og efterlade os her. Hvis det, du siger, stemmer,
og vi hjælper dig, finder de snart ud af, hvem der hjalp dig.
Vi bor her nu. Vi har skabt os et nyt liv her.
Vil I ikke nok?
Fred? Nu går vi i seng, Fred.
Jeg kan lide dit hår løst.
Da jeg mistede min familie, forbandede jeg Gud.
Da jeg tog din søn, forbandede jeg mig selv.
Men så så jeg dig.
Du kom efter ham.
Til mig.
Du er for smuk til make-up.
Vi vil alle mærke en andens hjerteslag mod vores eget.
Mine herrer, vi har en overraskelse. Flamenco og jeg har noget særligt til jer.
Jeg vidste, at du ville give besvær.
Herregud!
Tag det her på.
Du hører ikke efter, vel.
Jeg dræber dig!
Forbandede kælling!
Du kan ikke løbe fra mig!
Hold kæft, ellers bliver I de næste!
Hvor er du, tøs?
Hvad glor du på?
Jeg skal nok finde dig.
Tror du, at jeg ikke kan finde dig? Du kan ikke løbe fra mig.
Hvor skal du flygte hen?
Hele vejen hjem til England?
Jeg kan lugte dig!
Tænk på, hvad der vil ske med den lille, når du dør.
Det er den sidste tanke, du vil tænke, skat.
Har du familie?
Jeg havde en gang.
De blev dræbt.
Jeg fiskede.
De kom nord fra og dræbte hele byen.
- Engelskmænd? - Nej.
Maorier.
Maorier med musketter.
Hvor tager du hen?
Hjem?
Det ved jeg ikke.
Det er ikke rigtigt din verden, Charlotte.
Hvad var det nu, du sagde?
Du forventer, at alt skal være perfekt.
Det er problemet.
Sådan er det ikke.
Du behøver beskyttelse i denne verden.
David vidste det, og det gør jeg også.
Kom nu.
Sæt min søn ned.
Kom nu, Charlotte.
Sæt ham ned.
Se, hvor glad han er i min favn.
Ser du ikke det?
Tror du ikke, det var skæbnen, at du kom til mig?
Sæt ham ned.
Som du vil, Charlie.
Jeg tæller til tre. Okay?
- Læg den ned, og livet går videre. - Helt ærligt...
Slip pistolen.
Nej.
Et... Jeg mener det.
Åh, Charlotte...
Tak skal du have.
Oversættelse: Linda Gil